Иван Филчев
Темида се шегува
Анекдоти и невероятни истории от практиката на юристите

chitanka.info

Част I
Шегата настрана — и Темида се шегува

Шегата не е от вчера

Кой кому е нужен

Обвинили един английски банкер, че организирал заговор за отвличането на крал Джордж III във Филаделфия. Запитан дали това е истина, той казал:

— Зная много добре защо на един крал е потребен банкер, но какво може да прави един банкер с един крал — това не мога да си представя.

От вестниците

Гангстери обират чикагската Юниън банк и отнасят пачките банкноти в скривалището.

— Да ги преброим — предлага единият.

— Излишен труд. По-добре сега да си починем, а колко сме задигнали, ще разберем утре от вестниците.

Документ

Приятел на известен банкер се оплакал, че има да взема от свой длъжник 1000 долара, но не може да го осъди, защото няма никакъв документ.

— Пиши му — посъветвал го банкерът — веднага да върне тези 1500 долара, които ти дължи.

— Но той ми дължи 1000 долара!

— Именно. Той ще побърза да ти пише, че е взел от тебе не 1500 долара, а 1000 долара. Това писмо вече ще бъде документ, с който ще можеш да го съдиш.

Отплатата

Знаменит френски адвокат чрез умела пледоария успял да измъкне от някаква заплетена история свой клиент.

Оправданият стиснал развълнувано ръката му и казал:

— Безкрайно съм ви благодарен! Не зная просто как да ви се отплатя.

— Скъпи мой, не се тревожете. Откакто финикийците са измислили парите, разрешението на този въпрос е много просто.

Чудноват съдия

Американският държавник Уилям Бора бил известно време съдия в родния си град.

Веднъж изправили пред него седемдесетгодишна баба, обвинена, че откраднала от фурната един хляб. Бабата признала кражбата, като заявила, че от три дни нищо не била яла. Бора отсъдил:

— Осъждам ви на пет долара глоба. Тези пари ще платя аз. В същото време глобявам всички в съдебната зала с по пет долара в полза на подсъдимата. Тази присъда издавам поради това, че не се срамувате да живеете в град, пълен с бедни старици, които от глад са принудени да крадат.

Как се влиза в историята

Бернард Шоу бил блъснат от велосипедист. За щастие и двамата останали невредими. Развеселен, Шоу казал:

— Нямате щастие, сър! Ако бяхте малко по-енергичен, щяхте да влезете в историята като мой убиец.

Поправена грешка

Българският юрист д-р Генадиев като адвокат веднъж в разсеяността си започнал да пледира в полза на противниковата страна. Като му обърнали внимание върху това, той възкликнал:

— Такава ще е тезата на противниковата страна. Тя обаче е очевидно несъстоятелна поради следните съображения…

И развил противната теза в полза на своя упълномощител.

Скромно желание

— Какво е последното ви желание? — обръща се прокурорът към осъдения на смърт антифашист.

— Да ви върна същия въпрос.

Две жертви

Софийски следовател разпитвал работник, чието име фигурирало като редактор на конфискуван работнически вестник.

— Аз съм убеден — казал следователят, — че статиите, които са подписани с вашето име, не са писани от вас. Вие сте жертва на чуждо престъпление.

— И аз съм убеден, че закона, под който ме подвеждате, не сте писали вие. Така че и вие сте жертва на чуждо престъпление.

Измяна

Председателят на военния съд:

— Признавате ли се за виновен, че сте изменили на царя и Отечеството?

— На царя — да.

— Защо?

— За да остана верен на Отечеството.

За обида

Подвели под съдебна отговорност един селянин за това, че обидил Гьобелс, като казал на козата си, че врещи като него.

— Господин съдия, кой има право да се оплаче пред съда за обида? — попитал подсъдимият.

— Обиденият, разбира се!

— Е, от моята коза има ли оплакване?

Криво седи, право съди

Печат на професията

Прокурор наблюдава множеството на градския площад.

— Виждаш ли колко хора не са в затвора само поради липса на доказателства? — обръща се той към приятеля си.

Изключение от правилото

— В моята практика клиентите се стремят да получават най-малкото.

— Какво практикувате?

— Съдия съм.

Правият път

Слуга на бея донесъл на обущаря мярка за обувки за една от жените в харема. Обущарят приел поръчката. Слугата го предупредил да направи хубави обувки. След малко се върнал и отново го предупредил. Обущарят пак обещал. Прислужникът си тръгнал, но отново се върнал, подал глава на вратата и отправил ново предупреждение. Тогава обущарят се разсърдил и го ударил с чука по главата.

Дали го под съд.

Хитър Петър се явил с подсъдимия в съда, седнал близо до кадията и през цялото време на разпита повтарял: „Хем, кадия ефенди, криво да седиш, право да съдиш!“

Кадията не издържал и го ударил с чибука по главата.

— Ето — рекъл Хитър Петър, — затова и обущарят е ударил тъжителя.

Кадията оправдал подсъдимия.

Българо-латински момент

Адвокат, за да бъде по-ефектен пред клиентите си, изпъстрял пледоариите си с латински фрази.

Веднъж негов колега, комуто това дотегнало, се обърнал към съдията:

— Господин съдия, съгласно процесуалния кодекс езикът, на който се водят съдебните заседания, е българският. Моля да се спазва законът. А ако колегата е затруднен, нека му се назначи преводач за негова сметка.

Трудно обяснение

— Просто не мога да понасям жена си, затова искам развод — съобщава съпругът пред съда.

— А как е могъл да ме понася цели петнадесет години? — възкликва съпругата.

— Това именно се мъча да си обясня и аз — казва съдията.

Тапия

Един българин обидил турски големец, като му казал: „Да ти плюя на брадата!“ Това се считало за тежка обида и виновният бил наказан строго. Той се оплакал на Хитър Петър. Последният го посъветвал да наниже на конец жълтици от вътрешната страна на един свитък и когато кадията започне разглеждането на делото, като признае, че е казал въпросната обида, да му го подаде с думите: „Вярно е, но аз си имам тапия за това.“

Така и станало. Като разгърнал свитъка и видял жълтиците, кадията се обърнал към обидения:

— Не може да го осъдим. Човекът си има тапия.

А на протестите на тъжителя отговорил:

— Абе, ефенди, ти знаеш ли, че с тази тапия той може и на моята брада да плюе и пак няма да отговаря пред закона!

Неволно

По време на прекия един от адвокатите посочва доверителя на колегата си, противник по делото:

— Полюбувайте се; това е най-големият глупак, който някога съм срещал.

Председателят на съда чука по звънеца:

— Но вие съвсем изпускате моето присъствие тук!

* * *

Хитър Петър носел дърва. За да предпази минувачите, викал с цяло гърло: „Варда-а-а!“ Един горделивец не се пазил, закачил се о дървата и скъсал дрехата си. Той дал Хитър Петър под съд. Явили се пред кадията. На всички въпроси подсъдимият мълчал. Тогава кадията се обърнал към тъжителя:

— Защо си ми довел този ням човек?

— Не е ням, кадия ефенди! Когато носеше дървата, викаше колкото му глас държи: „Варда-а-а!“

— Щом като е викал, ти защо не си се пазил бре, магаре! — смъмрил го кадията и оправдал Хитър Петър.

За по-сигурно

Адвокатът пледира пред съда с такъв глас, че залата кънти.

Отегченият и без това съдия му прави бележка:

— Колега, защо крещите така? Ако Темида е с превръзка на очите, то тя не е глуха!

— Зная, че не е — обяснява адвокатът, — но се страхувам да не си прави оглушки.

Георги молива

Съдебно заседание. В залата е топло и задушно. Прислужникът, който извиква на вратата, седи на стол и дреме.

Съдията счупва молива си и се обръща към него, за да го подостри:

— Георги, молива!

Прислужникът скача и с присъщата си машинална реакция отваря вратата и извиква:

— Георги Молива-а-а!

В съда

Съдията пита свидетелката:

— На колко сте години? Жената се суети.

— Пиши я на сто години — обръща се той към секретарката.

— Ами, ка щяло да съм на сто години — възмущава се тя, — когато есенес забрах четиридесет.

Равенство на страните

Двама възрастни адвокати са противници.

Единият се обръща към съдията с молба да отложи делото, защото бил дал протезата си за поправка, та не можел да говори добре.

— Няма нужда да се отлага делото. За да има равенство на страните в процеса, и аз ще говоря без зъби — казва другият адвокат и изважда своята протеза, слагайки я в джоба си.

Има и по-лошо

Съдията към свидетеля:

— Струва ми се, облечен сте малко неподходящо за пред съда.

Адвокатът избързва:

— Той е горски пазач, това му е работното облекло.

— Все пак добре че не е теляк в банята.

Извинение

Адвокатът упорито доказва всеизвестно правно положение. Съдията го прекъсва:

— Колега, това, за което ни загубихте цял час, го знаят студентите от първи курс!

— Извинявам се, но аз не говоря на студенти.

На сметка

Адвокатът иска премного голям хонорар, за да защищава пред съда убиец.

— Но вие искате просто кожата ми да одерете! — казва подсъдимият.

— Имате сметка: прокурорът иска да вземе, главата ви!

Всички са прави

Ищецът по делото твърди, че е дал пари в заем на ответника и иска последния да изплати дължимата сума.

— Прав си — казва съдията.

Ответникът обаче заявява, че е върнал парите.

— Прав си — казва съдията.

Тогава секретарят на съда му подшушва:

— Не е възможно и двамата да са прави…

— Прав си — казва съдията.

Не е кой знае какво

Подсъдимият всячески се стреми да омаловажи вината си:

— Как да кажа, ударих го с брадвичката по главата и той… умря. Признавам, извърших едно престъпленийце.

— Моля съда да наложи на подсъдимия едно смъртно наказанийце! — казва прокурорът.

Кой е виновен?

Подсъдимият моли съдията:

— Не ме пращайте в затвора. Децата ми не са виновни, за да ги лишите от средства за издръжка.

— Ами децата на ограбения от вас виновни ли са?

— Съвсем не.

— Тогава излиза, че властта е виновна?

— Не смея да ви противореча, господин съдия.

Истината

Съдията се обръща към подсъдимия:

— Имате ли защитник?

— Не, аз съм решил да кажа истината.

Мотив и опрощение

Подсъдимият пристига запъхтян със закъснение и се извинява:

— Жена ми току-що роди…

— Е. добре, но друг път това да не се повтаря — предупреждава го съдията.

Без пречки

— Господин адвокат, искам да прехвърля къщата си на моя внук. Ще може ли да си запазя една стая, където да живея?

— Разбира се, че може. Ще учредим право на обитаване до края на живота ви.

— А след това?

— Ами… ако желаете, можете да продължите ползуването на стаята. Законна пречка няма, всичко зависи от вас.

В аванс

Обвиняем за тежко престъпление пита своя бъдещ защитник:

— И колко ще ви дължа, господин адвокат?

— Нищо.

— Как така нищо?

— Всичко ще ми платите предварително.

Късмет

Адвокатът, който говори явни нелепости, се обръща с раздразнение към съдията:

— Но вие не ме слушате!

— Имате късмет…

Роли

— Подсъдими, пак ви напомням — казва съдията, — говорете истината и само истината! Останалото предоставете на вашите адвокати!

Съвет

— Но ако вие бяхте на мое място, какво друго бихте направили? — оправдава се подсъдимият, който е нанесъл побой на съседа си.

— Бих се признал за виновен — отговаря съдията.

Последна възможност

— Господин съдия, искам развод. Ние въобще не се разбираме.

— А опитахте ли с преводач?

Избор

Съдията пита малкия:

— Виж, моето момче, ако майка ти и татко ти се разведат, при кого искаш да останеш?

— При когото остане телевизорът.

Разбирал го

— Обвинен сте в нарушаване на обществения ред — казва съдията. — С пиянските си викове сте разбудили много хора.

— Всичко това е вярно — признава подсъдимият. — Трябва обаче да проявите разбиране в моя случай. Същата вечер жена ми ме напусна.

— Е, та какво? Така ли трябваше да изразите радостта си?

Стриктно

Полицейският инспектор към своя подчинен:

— Не мога да разбера как заподозреният е могъл да се измъкне от гарата, след като изрично разпоредих да завардите всички изходи!

— Тъй вярно, завардихме ги. Вероятно се е измъкнал през някой вход.

Според положението

Делото продължава твърде дълго. Обвиняемият пита адвоката си:

— Още колко ще продължи?

— За мен още около час, а за вас от три до пет години.

Препоръка

Съдията чете:

— Съдът ви намира за съвършено невинен, освобождава ви от отговорност и ви препоръчва друг път да не бъдете такъв.

При дявола

— Господин прокурор, съседът ме обиди на публично място.

— Какво точно ви каза?

— Да вървя по дяволите.

— Е, и?

— Идвам направо при вас.

Полза

— Вие сте извършили кражбата така както ви я описах, нали?

— Не, господин съдия, но следващия път ще използувам вашия опит.

Съдът пречи

— А не можете ли да изкарвате прехраната си по честен начин? — пита съдията.

— За бога, кога? След като винаги ме вкарвате в затвора.

Доказал

Съдията към свидетеля:

— В момента на престъплението подсъдимият беше ли пиян?

— Беше.

— Можете ли да го докажете?

— Да. Той се караше с шофьора.

— Това не е доказателство.

— В колата нямаше шофьор.

* * *

— Съден ли сте?

— Четири пъти, на смърт.

— Как така… че от кого?

— От четирима лекари.

* * *

Съдията:

— Можете ли да докажете своята невинност?

— Да, но дайте ми време да помисля.

— Давам ви пет години.

Опознаване

Следователят разпитва скитник:

— Познавате ли този нож?

— Не.

— Значи, отричате. Отведете го в ареста!

След време отново го повиква на разпит:

— Познавате ли този нож?

— Да.

— Най-после признахте! Разкажете сега: кога и къде сте видели този нож?

— Вие ми го показахте тук миналия път.

* * *

Съдията:

— Следващият, който прекъсне заседанието, ще си отиде в къщи!

Подсъдимият:

— Ура!

Признание

Дъщерята на съдията притичва в къщи:

— Ах, мамо, колко се радвам! Мистър Джебс ми се призна в любов!

— Лошо! — поклаща глава съдията. — Доколкото познавам мистър Джебс, той прави признание само при неопровержими улики.

Справедливо

Между съдията и адвоката възниква спор. Докато произнася защитната си реч, адвокатът забелязва, че един от съдебните заседатели спи. Той се обръща с молба към съдията да го събуди.

— Вие го приспахте, бъдете добър вие да го събудите.

По навик

— Господин прокурор, можем ли да честитим вече годежа на дъщеря ви?

— Да, можете. Най-после той направи пълни признания.

Всичко с времето си

Журналист към съдия:

— Има ли все още опити за ходатайство пред съда?

— Не.

— Значи това вредно явление е вече изживяно?

— Да. Вече никой не се задоволява само с опити.

Промяна в убеждението

В началото на съдебния процес подсъдимият признава вината си. В края обаче отрича направените признания.

Съдията пита:

— Как ще обясните тази промяна в становището си?

— След всичко, което чух от адвоката си, останах с убеждението, че съм невинен.

В името на истината

Пред съда са изправени няколко бандити, опитали се да ограбят местната банка. Между свидетелите един е напълно плешив.

— Когато видях, че бандитите извадиха пистолети, косите ми настръхнаха!

— Моля свидетелят да има предвид — прекъсва го съдията, — че дава показанията си под клетва и е длъжен да говори истината и само истината!

* * *

— Как се осмелихте да влезете в чужда квартира посред нощ? — пита съдията.

— Хм… Когато неотдавна ме съдихте, ми казахте: „Как се осмелихте да влезете в чужда квартира посред бял ден?“

Извод

На известен адвокат предложили защитата на човек, извършил убийство. След разговор с обвиняемия адвокатът се отказал от предложението.

— Защо? — попитал го помощникът му.

— Стигнах до извода, че неговото финансово положение не му дава право да извърши такова престъпление.

Стаж

— Омъжена или неомъжена? — пита съдията.

Дълбока въздишка от страна на свидетелката.

— Неомъжена — диктува съдията на секретаря.

— Женен или неженен?

Дълбока въздишка от страна на свидетеля.

— Женен — диктува съдията.

Схващания

Подсъдимият:

— Наруших закона, защото не съм съгласен с него?

Съдията:

— Разбирам ви. Но за разлика от вас аз нямам право да не съм съгласен с него, затова ви осъждам.

Забавно

Жена споделя със своя приятелка:

— Наистина е забавно: съдът присъди на мъжа ми и трите деца, а нито едно не е негово.

Точен отговор

— Но, свидетелю, бъдете абсолютно точен: къде бяхте на 31 юни 1972 година в 15.10 часа?

— Бях у дома, гледах календара, с часовник в ръка.

С оглед срока

— Защо си взел толкова млад адвокат?

— Предвиждам, че моят процес ще трае дълго.

* * *

Съдията:

— Ако признаете къде сте скрили задигнатите пари, наказанието ви ще бъде по-малко.

— Но, господин съдия, това е чисто изнудване!

* * *

— Господин адвокат, за въпрос вземате ли пари?

— Не. Само за отговор.

Процедурна пречка

— Господин съдия, накрая призовавам бога за свидетел, че съм невинен!

— Не може, изслушването на свидетелите завърши!

* * *

— На колко години сте?

Свидетелката се колебае.

— Имайте предвид — казва съдията, — че колкото по-продължително мълчите, толкова по-възрастна ставате.

Според възможностите

— Тридесет години затвор! — възкликва подсъдимият. — Но, господин съдия, аз съм на 68 години!

— Съдът не иска от вас невъзможното. Ще направите това, което можете…

Фенерът

Подсъдимият е стрелочник. Веднъж късно през нощта на неговия прелез станала катастрофа — влакът блъснал камион, преминаващ линията. Стрелочникът пред всички твърдял, че е размахвал фенера според строго установения ред при движение на маневрен състав. След като бил оправдан, той споделил пред адвоката си:

— Най-много се страхувах да не ме попитат дали фенерът е бил запален…

Най-после баща

След дългогодишен съдебен процес за установяване на бащинство съдията се изправя и казва на Смитсън:

— Господине, щастлив съм, че мога да ви съобщя: вие сте баща на хубаво момче, високо 1,40 метра и тежко 29 килограма!

Последно искане

— Господин съдия, прибавете в края на завещанието ми, че искам на погребението ми да свири оркестър.

— Разбира се… А какво бихте желали да чуете?

Комплименти

Взема думата прокурорът:

— Престъплението е извършено със замах, с познаване на работата, с интелигентност…

— Моля, без комплименти — обажда се подсъдимият, — и без това нямам намерение да си признавам.

Изпълнено желание

Престъпник доверява на адвоката си:

— Ако успеете да ме отървете с присъда от десет години, ще ви платя четири милиона.

Подсъдимият действително е осъден на десет години затвор. Като прибира парите, адвокатът въздъхва:

— Ако знаете колко трудно ми беше да изпълня желанието ви! Представете си, те искаха да ви оправдаят.

Търси се

Полицията изпратила на един кмет в Анадола седем различни снимки на един опасен престъпник, когото отдавна не могла да залови.

След седмица шефът на полицията получил телеграма:

„Шестимата заловихме, по следите сме на седмия.“

Силата на словото

По време на дело във връзка с кражба на лека кола адвокатът на обвиняемия пита тъжителя:

— Вие уверен ли сте, че именно обвиняемият е откраднал вашата кола?

— След като изслушах вашата защитна реч, започнах да се съмнявам имал ли съм въобще кола.

* * *

Съдията пита не твърде млада свидетелка:

— Как? Вие твърдите, че сте на двадесет и девет години?

— Да — отговаря колебливо тя.

— В такъв случай да бъде призовано вещо лице!

Атестат

— Значи, признавате се за виновен, че сте ловили риба без разрешение и сте хванали осемнадесет парчета?

— Да, господин съдия, но бих ви помолил за препис от съдебния протокол, за да го покажа на приятелите си.

Данък

Големият Джек пребил от бой жена си и тъща си. Съдията обявява присъдата:

— Подсъдимият да заплати 1020 долара глоба.

— Не разбирам: що за странна сума? Да беше поне кръгло 1000 долара!

— Двадесетте долара са данък за развлечението, предвиден в законите на нашия щат.

Признал си всичко

В кабинета на полицейския началник влиза запъхтян полицай:

— Шефе, обвиняемият призна всичко!

— Кой обвиняем?

— Онзи с червената коса.

— Но той е потърпевшият!

Пак за възрастта

— Гражданко, кажете на колко сте години?

— На двадесет и пет.

— Добре, добре. Моля ви обаче на всички следващи въпроси да казвате само истината.

Равновесие

— Подсъдими, вие сте осъден на 3000 марки глоба или на десет дни затвор.

— Предпочитам да отлежа.

Първия ден осъденият получил за закуска парченце чер хляб и чаша слабо кафе.

— Искам да говоря с директора на затвора — ядосал се той. — Да не би да искате да ме убедите, че това е закуска за триста марки дневно!

* * *

— Съдът ви осъжда на двадесет години затвор!

— Благодаря ви, господин съдия, не мислех, че ще живея толкова дълго.

Тригонометрия

Съдията пита прокурора:

— За какво съдим този човек?

— За бигамия. Има три жени.

— Но, моля ви, това не е бигамия, а тригонометрия.

Огледало

Млад съдия се обръща към чернобрадия обвиняем:

— Вашата съвест, изглежда, е по-черна от брадата ви!

Обвиняемият отговаря:

— Ако брадата е огледало на съвестта, то следва, че вие изобщо нямате съвест.

Двубой

— Нека не се забравя, че в нашите ръце е мечът на правосъдието! — провиква се прокурорът.

— Уважаеми съдии, моля да имате пред вид, че в този съдебен двубой моят доверител е с голи ръце! — казва адвокатът.

Ефект

— Пред следователя сте направили пълни признания. Защо сега пред съда ги отричате? — пита съдията.

— Признах, защото следователят ме уверяваше, че в противен случай за мен ще стане по-лошо.

— Е, и сега?

— Сега виждам, че като признах, стана по-лошо.

За криво колело прав път няма

Залог

Измамник пред съда дава обяснения, които на всички в залата изглеждат неистини.

— Истината ли ни казвате? — пита съдията.

— Самата истина!

— Как ще ни уверите?

— Готов съм да заложа честта си!

— О, не бъдете толкова разточителен!

— Защо, на мен това не ще ми коства нищо!

Загубил

Бащата бил адвокат. Синът също станал адвокат. Веднъж той заявил с гордост на баща си:

— Татко, аз спечелих делото, което ти си водил цели седем години!

— Загубил си, синко! С това дело аз те изучих и те направих адвокат, а ти бързаш да го свършиш!

Най-трудното

Клиент, току-що наброил по някакво дело за защита значителна сума, пита адвоката си:

— И все пак не се ли страхувате от по-нататъшни трудности?

— О, не! Най-трудното вече мина.

Рефлекс

Пияният Асан пренощувал в полицията. На другия ден се явява при прокурора и се оплаква:

— Господин прокурор, вчера ме арестуваха и полицията ме би!

— Я се чуй какво говориш! Как може да клеветиш органите на реда! Днешната полиция не бие!

— Ама аз не казвам нищо лошо за днешната. Мен вчерашната ме би.

Обезщетение и хонорар

Един месар се явил пред адвоката:

— Идвам за съвет: ако едно куче отмъкне парче месо от касапницата ми, длъжен ли е собственикът да ми плати обезщетение?

— Разбира се.

— В такъв случай, понеже вашето куче направи тази беля, моля платете ми стойността на месото — 20 лева.

— Съгласен съм. Заплатете ми 40 лева хонорар за съвета.

Свидетел

— Вие чухте, че той ме нарече идиот! Ще ми станете ли свидетел?

— О, да! Ще го потвърдя с най-голямо удоволствие.

Случай

— Ако не беше ето този член от закона, бих те измъкнал от отговорност — споделя адвокатът с подсъдимия.

На другия ден обаче подсъдимият е оправдан. На излизане от съдебната зала адвокатът се обръща към него:

— Видя ли, благодарение на моите усилия и умение аз те измъкнах от отговорност въпреки онзи член от закона!

— Ами, как не! Нали, без да видиш, аз откъснах от закона листа с опасния член.

Мотиви

— Защо пихте алкохол, преди да поемете управлението на автомобила? — пита съдията.

— За кураж.

— А след произшествието?

— Пак за кураж. Нали трябваше да се явя пред органите на КАТ…

Пилата

Жена посещава съпруга си в затвора.

— Какво стана? — шепне тя. — Успя ли да направиш нещо с пилата, която ти поставих в хляба?

— Да. Утре ще ме оперират, за да я извадят.

Наказанието

Професор към студента:

— Какво е наказанието за двубрачие, колега?

— Две свекърви или две тъщи.

Отзвук

Двама адвокати спорели за нещо и повикали наблизо стоящия келнер:

— Имате ли Наказателния кодекс?

След няколко минути се появил с шише шампанско собственикът на локала:

— Господа, разбира се, че ще сменя виното.

По реда

Директор на американски затвор съобщава на затворниците:

— След два часа губернаторът на щата ще бъде тук.

— Сетихте се най-после да пъхнете и него в затвора — обажда се един.

Съществена разлика

Известен адвокат пожелал да бъде нарисуван в любимата си поза — в цял ръст, с пъхнати в джобовете ръце. Когато показал портрета на приятели, всички се възхитили. Само Марк Твен поклатил недоволно глава:

— Как, нима ще намерите в какво да възразите и тук? — попитал един от гостите.

— Човекът на рисунката е пъхнал ръце в собствените си джобове, а нашият приятел пъха ръцете си само в чужди джобове.

Късогледият

— Извинете, не виждате ли наоколо полицай?

— Не.

— Тогава бъдете любезен да ми подадете портмонето си!

От немай-къде

— Подсъдими, разбили сте касата. Защо?

— Беше заключена…

* * *

— Татко, струва ми се, ти веднъж разказваше, че са те съдили някога за кражба?

— Имаше такова нещо. Но как ти дойде това на ум?

— Разсъждавах върху законите на наследствеността.

Огледало

Адвокатът искал да смути свидетеля на противната страна и казал:

— Още от пръв поглед видях във вашето лице нечестен човек.

— Я гледай ти! Не подозирах, че моето лице е огледало.

Обективна невъзможност

— Взех стоките от магазина, но с намерение после да ги платя.

— А защо не ги платихте?

— Беше в извънработно време…

— А после?

— После ме задържаха в ареста.

Рушвет

— Заклах кокошката. Пена я свари и я турих у торбето. На судията рушвет че носим — разказва пред група шопи Пижо.

— Е, даде ли му я? — пита един от тях.

— Ами! Сетих се, че е петък и не се блажи.

— Върна ли си я?

— Маке! Изядохме я с Вуте у меаната.

— Но нали не се блажи?

— Абе то така е, ама ние сме прости — не сме като судията.

Последно желание

Бръснар е осъден на смърт.

Преди изпълнение на присъдата го питали кое е последното му желание. Той отговорил:

— Да обръсна прокурора.

Разкаяние

Съдията към рецидивиста:

— Но вие продължавате да вършите престъпления! Всеки път, когато се изправите пред съда, признавате вината си и се разкайвате…

— Нима вие считате, че ще е по-добре, ако не признавах — недоумява подсъдимият.

* * *

— Свидетелю, вие женен ли сте?

— Не, аз само така изглеждам.

Основание

Бракоразводен процес. Съпругът:

— Жена ми е страшно грозна и никой мъж не би я пожелал.

Съдията:

— Сигурен ли сте?

Съпругът:

— Щом досега не си е хванала любовник!

Съпругата:

— Имаш да вземаш!

Съпругът:

— Ето ви тогава основание за развод.

Лошо начало

Двама шопи са осъдени на смърт. В понеделник сутринта им съобщават, че след един час ще бъдат обесени.

— Лоша седмица ни чака, Вуте…

— На лошо ще е, щом още от понеделник започва с бесене…

Винаги печели

— Господин адвокат, сигурен ли сте, че и по това дело ще спечелите?

— О, да! Каквото и да е решението, аз ще спечеля.

Предпоставка

— Искаш ли да ми станеш свидетел?

— Но аз не съм видял нищо.

— Именно. Ако беше видял, щеше да си свидетел на противната страна.

Оправдание

— Как можахте! Възрастна жена и да се доверите на такъв измамник?

— Но той не ме наричаше „възрастна“.

Измамен

— Подсъдими, във ваш интерес е да говорите истината.

— Там е работата, че аз не мога втори път да разчитам на истината.

* * *

— Искате да се разведете със съпруга си? Е, какво, бие ли ви?

— Той, мене!

Логика

Адвокатът:

— Действително, уважаеми съдии, моят доверител призна, че е извършил кражбата. Но може ли да му се вярва? Който краде, той и лъже.

За удобство

Настаняват в килията двама затворници.

— За колко години си?

— За десет.

— Тогава заеми леглото до вратата.

— Защо?

— По-рано ще излезеш.

* * *

След приключване на пледоариите председателят на съда се опитва наново да спогоди двама габровци.

— Ама ние още преди делото се бяхме спогодили.

— Тогава защо ни губихте времето?! — ядосва се съдията.

— Платили бяхме на адвокатите.

Причината

Съпругата иска развод. Съдията пита:

— Кажете коя е причината.

— Главната причина е, че той е извънредно глупав.

— А вие не знаехте ли това, когато сключихте брак с него?

— Тогава не знаех.

— Лъже, знаеше! — обажда се съпругът.

Очевидно

— Истина ли е, че сте казали на тъжителя „маймуна“?

— Нужно ли е да се повтарят очевидни неща, гражданино съдия?

Потвърдил

— Подсъдими, вие защо се явявате пред съда така брадясал и окъсан? Нима сте толкова беден? — пита председателят на съда.

— Не, но адвокатът ми каза да се явя в този вид, за да съм ви докажел, че съм много беден и глупав.

— Какво ще кажете, колега?

— Вярвам, ще се съгласите с мен, че подсъдимият, макар и да опроверга първото, по най-блестящ начин доказа второто — отговаря адвокатът.

Дистанции

— На какво разстояние бяхте, когато подсъдимият стреля за първи път?

— На два метра.

— А при втория изстрел?

— На двеста метра…

Извинил се

Адвокатът на подсъдимия:

— Моят доверител се извинява и е готов на спогодба. Ще плати на тъжителя разноските и ще обещае, че ще има занапред коректно поведение.

Адвокатът на тъжителя:

— И да подпише декларация, че друг път няма да говори за тъжителя, че бил крадец!

— Не е нужно да говоря, след като всички го знаят — с готовност поема писалката подсъдимият.

Съмнение

Съдията:

— И вие твърдите, че обвиняемият Джузепе е стрелял по гълъбите на Лучиано?

Свидетелят:

— Не мога да твърдя. Само се съмнявам в него.

— Откъде идва вашето съмнение?

— Първо, видях Джузепе с пушка в неговия чифлик. Второ, чух гърмежи и няколко гълъба паднаха. Трето, намерихме четири гълъба в чантата му.

Приятели

— Имате ли желание по време на престоя ви в затвора да бъдете посещаван от роднини?

— Нямам роднини.

— Тогава можем да разрешим да ви посещават приятели.

— Няма нужда. Те всичките са тук.

* * *

Подсъдими, защо сте откраднали царевицата на съседа си?

— Бях пиян.

— Като сте били пиян, защо не взехте от своята царевица и да я занесете в двора на съседа си?

— Бил съм пиян, а не луд.

Съседи

Полицай разпитва двама скитници:

— Къде живеете?

— Аз ли? Никъде.

— А вие?

— Два етажа под него.

* * *

Подсъдимият е оправдан по обвинение в кражба на златен часовник. Обръщайки се към адвоката си, той шепнешком пита:

— Сега мога ли вече да го нося явно?

Постоянство

Подсъдимият:

— Това ще ми е за последен път!

Съдията:

— Но нали и миналия път дадохте същото обещание?

— Ето, виждате ли, не съм си променил становището.

Свидетели

Съдията:

— Не си криви душата! Двама свидетели са те видели, че си откраднал прасето!

Подсъдимият:

— Аз пък мога да доведа десет души, които не са ме видели.

Развитие

— Докога ще вършите дребно хулиганство! — обръща се строго съдията към пияния гражданин.

— Край на дребното!

Рано — късно

При един адвокат се явява гражданин:

— Извърших престъпление, идвам за съвет.

— Не е ли твърде късно?

— Но аз все още не съм разкрит!

— Е, тогава е твърде рано.

Намерения

— Подсъдимият ми открадна парите — оплаква се потърпевшата.

— Къде ги държахте? — пита съдията.

— Бяха… в сутиена ми.

— Е, тогава как не сте усетили, като е бъркал на такова място?

— Усетих, но мислех, че е с благородни намерения!

Съавторство

Дело за бащинство. Адвокатът:

— Моят доверител твърди, че ищцата е имала връзки и с други мъже, така че той не е единствен баща на роденото от нея дете.

* * *

Съдията към свидетел:

— Значи твърдите, че те живеят като мъж и жена?

— Дори много по-добре.

Смекчаващо обстоятелство

— Имате ли да кажете нещо?

— Моля уважаемия съдебен състав да вземе предвид младостта и неопитността на моя адвокат — отвръща подсъдимият.

Жест

Жената на подсъдимия, току-що осъден на десет години затвор, пита адвоката:

— Ще може ли да предадете това писмо на съпруга ми?

— А какво е неговото съдържание?

— Пиша, че му връщам свободата.

Третият

Двама шотландци са изправени пред съда. И двамата едва се държат на краката си.

— Какво е обвинението? — пита съдията.

— Пиянство — отговаря полицаят.

— А къде е третият?

— Кой трети?

— Който е плащал.

Последна дума

— Ще се възползувате ли от правото на последна дума? — пита съдията.

— Не! Каквото трябваше да кажа, го каза адвокатът, а каквото не трябваше, го каза прокурорът.

* * *

— Като видяхте, че ще смачкате бабичката, защо поне с клаксона не я предупредихте за опасността?

— Страхувах се, че ще се изплаши.

Коя?

Надзирателят в затвора казва на затворника:

— Иска да ви види съпругата ви.

— Коя от тях?

— Как коя? Човек има една съпруга!

— Аз лежа тук за многоженство.

Доказателство

— Мъжът на нашата съседка отново е в затвора.

— Откъде знаеш?

— Попитах я кога ще се върне, а тя погледна календара.

* * *

— След като откраднахте стоката от магазина, защо оставихте парите?

— Моля, не ме питайте. Достатъчно неприятности имах по този въпрос с жената.

Обида

Съдията се обръща към Браун:

— Вие сте нарекли кучето си Смит и постоянно сте му викали „У, Смит“ и „негодник“. С това явно сте искали да обидите съседа си.

— Нищо подобно, исках да обидя кучето.

* * *

Съдията:

— Професия?

— Джебчия.

— Лоша професия!

— Не, но полицията пречи.

Равенство

Осман:

— Как може така, нали всички сме равни пред закона!

Асан:

— Абе равни сме, ама има и по-равни от нас.

Което не знае да лае

Адвокатът на ответника явно изопачава установените по делото факти.

— Как не ви е срам! — провиква се ищецът.

— Мълчи! — срязва го неговият адвокат.

— Но той изопачава съвсем отявлено истината!

— Именно затова мълчи!

Глух

— Но кажете най-после, защо набихте съседа си?

Подсъдимият мълчи.

— Подсъдимият е глух, господин съдия — прошепва на съдията адвокатът.

— Да, аз действително съм глух — потвърждава подсъдимият.

Причина

— Искам развод, защото не мога да издържам две жени.

— Какви две жени?

— Моята и фризьорката й.

Дебют

Млад адвокат вече няколко седмици очаква клиенти. Когато най-после се позвънило, той наредил на прислужницата да въведе клиента в приемната:

— Съобщете, че съм много зает. Нека почака десетина минути.

След десетина минути:

— Въведете господина!

Вдига слушалката, като едва кима с глава на влезлия, започва телефонен „разговор“:

— Господин генерал, съвсем не мога да поема вашето дело за по-малко от пет хиляди долара… Да, да! Прав сте, обаче от Смит взех двадесет хиляди!

След няколко минути оставил слушалката, въздъхнал като човек, който се е справил с тежка задача, и се обърнал към посетителя:

— Какво обичате?

— Аз съм от телефонната централа. Дойдох да поправя телефона ви, защото бил откачен.

Откритие

— Поддържате ли молбата си за развод?

— Вече не. Снощи телевизорът ни се повреди и цяла нощ разговаряхме с мъжа ми. Та той бил много забавен човек!

* * *

— Обвинен сте, че сте нарекли тъжителя „идиот“.

— Не си спомням, но колкото повече го гледам, толкова повече се убеждавам, че е било така.

Въоръжен

— Срещнаха ме двама бандити, които откраднаха парите ми — оплаква се гражданин пред прокурора.

— Не бяхте ли въоръжен?

— Бях, но те не намериха пистолета.

Мотив

Двама разговарят пред бракоразводната зала:

— Може ли глупостта на един мъж да бъде мотив за развод?

— Не зная. Но със сигурност може да бъде мотив за женитба.

Малко недоразумение

Веднъж един нотариус бил извикан на село. Лежащият в леглото селянин диктувал завещанието и когато то било вече готово, нотариусът станал и си тръгнал. Тогава лежащият го попитал:

— Мога ли сега и аз да стана?

— Как, но вие нали сте болен? — учудил се нотариусът.

— Ами, нищо ми няма, но нали когато човек прави завещание, трябва да лежи в леглото…

В полицията

— Този паспорт е фалшив!

— Нищо подобно. Паспортът си е истински, само че аз не съм същият.

Без вина

На една пресечка автомобил блъсва възрастен пешеходец.

— Аз не съм виновен! — заявява шофьорът. — От петнадесет години съм шофьор!

— Аз пък от петдесет години съм пешеходец.

Потвърждение

Ядосан, адвокатът се обръща към клиента си:

— Аз те представях пред съда за изключително скромен човек, а ти непрекъснато ме опровергаваше с тази глупава фраза „Е, чак пък толкоз!“

— Напротив, потвърждавах!

Крадец

Лелята се мъчи да обясни на малкия си племенник какво значи крадец.

— Представи си, че слагам ръката си в джоба на някой господин, за да измъкна пари. Каква съм тогава?

— Негова жена.

* * *

Съдията:

— Вашата съпруга ви обвинява, че през целия брачен живот не сте произнесли нито дума.

Съпругът:

— Не можех да я прекъсна…

* * *

— Моля съдът да ми наложи най-тежкото наказание по закона!

— Учудващо! За пръв път виждам подсъдим, който да не хленчи за най-лекото наказание.

— В такъв случай ще ми зачетете ли това за смекчаващо вината обстоятелство?

Учтивост

Довеждат гангстер пред електрическия стол. Управителят на затвора се обръща към него:

— Седнете!

— Седнете вие. Вие сте по-образован и по-възрастен от мен.

* * *

— За последен път те питам: кога ще ми върнеш парите? — казва кредиторът.

— Много мило от твоя страна, че ме питаш за последен път.

Интерес

Съдията:

— Поискахте да отложа делото, защото вашият адвокат се е разболял. Но вие признахте вече вината си. Какво очаквате още от него?

— Любопитен съм какво може да измисли при това положение.

История

Джими крадецът стои пред съда. Случаят е почти безнадежден. Трима свидетели са го видели през въпросната нощ, на лунна светлина, как ограбва банката. Адвокатът на Джими показва пред съда един календар, според който в тази нощ още не е имало луна. Джими е оправдан.

— Моят хонорар е 1000 долара; само разноските по напечатването на календара са 500 долара…

Нощна смяна

Жената на един затворник моли директора да възлага на мъжа й по-лека работа, защото е съсипан.

— Съсипан ли? — учудва се директорът. — Че той нищо не пипа през целия ден!

— Да, но през нощта сте го карали да копае някакъв тунел…

* * *

Нотариусът чете пред семейството на починал богаташ неговото завещание:

„При пълно умствено равновесие и чиста съвест изхарчих всичките си пари още докато бях жив…“

Размишление

В Централния парк на Ню Йорк през нощта крадец спира богат американец.

— Парите или живота!

Мълчание. Крадецът повтаря заповедта:

— Парите или живота!

— Почакайте де, почакайте. Размишлявам върху поставения въпрос.

* * *

— Защо сте хвърлили жена си от четвъртия етаж?

— Поради разсеяност, господин съдия. По-рано живеехме на партера.

Ничия

— Откраднали сте лека кола. Какво ще кажете за ваше оправдание?

— Намерих я оставена пред гробищата и помислих, че собственикът й е умрял.

* * *

— Свидетелю, нас не ни интересува какво мислите. Нас ни интересуват фактите! — казва съдията.

— Извинете, но аз не съм юрист…

Заплаха

Адвокат към клиента си:

— Вчера срещнах бившата ти жена. Каза, че ако продължаваш да не изпращаш редовно издръжка за децата си, ще се върне при теб.

* * *

— Поддържали сте непозволени връзки с тази жена — обвинява съдията.

— Как така, че аз му позволих — трепва ответницата.

* * *

— Вярно ли е, че вчера си се развела?

— Да.

— И кой е този щастливец?

Точност

Адвокатът пита свидетеля:

— Има ли обвиняемият навик да говори сам на себе си?

— Не зная.

— Но вие твърдите, че сте му най-добрият приятел?

— Да, но никога не съм бил с него, когато е сам.

Съдба

Двама криминални престъпници си говорят:

— Ето каква е съдбата. Когато за първи път бях в затвора, ме научиха да чета и пиша, а сега лежа в затвора за фалшификация на документи.

* * *

— Когато извършвахте кражбата, не помислихте ли за стария си баща?

— Помислих, но не намерих нищо подходящо за него.

Професионална тайна

Съдията:

— А сега обвиняемият да каже по какъв начин е отворил сейфа.

— Не мога.

— Защо?

— В залата са моите конкуренти.

* * *

— Ще се развеждам. Жена ми вече шест месеца не разговаря с мен.

— Опомни се, къде ще намериш друга такава жена!

* * *

— Вие присъствувахте ли, когато започна спорът между страните, свидетелю?

— Разбира се. Нали бях свидетел на сватбата им.

* * *

— Вярно ли е, че сте ударили плесница на този човек?

— Не е вярно, но ако продължава да ги дрънка такива, ще му ударя още една.

* * *

— Искам развод, защото жена ми има изключително мек характер.

— Но това е едно положително качество.

— Да, но тя го проявява пред чуждите мъже.

* * *

— Обвинен сте, че сте стреляли по зайци през забранен сезон. Имате ли някакво оправдание?

— Да. Самозащита!

* * *

Съдията:

— Защо не плащате редовно издръжката за децата си?

— Нямам възможност. Втората ми жена не иска да работи.

Очевидец

Свидетелят разказва с най-големи подробности как е извършено престъплението от подсъдимия. Председателят на съда го пита:

— Вие очевидец ли сте на събитието?

— На събитието не, но на слуховете — да.

Следите

— Вие твърдите, че подсъдимият ви е ударил с ваза по главата?

— Да.

— Но на главата ви не виждам никакви следи?

— Трябваше да видите вазата, господин съдия!

Алиби

— Вие трябва да докажете своето алиби. Видял ли ви е някой по времето, когато е извършена кражбата?

— Слава богу, никой, господин съдия!

* * *

Полицай спира съмнителен мъж:

— Какво носите в този куфар?

— Може би няма да ми повярвате, обаче и аз самият още не зная.

* * *

— В приятелски отношения ли сте с подсъдимия?

— Но той ми е съсед. Как е възможно!

Идея

Крадец влиза в жилище, но собственикът се събужда.

— Не мърдайте — заплашва крадецът, — търся само пари.

— Добра идея! — съгласява се собственикът. — И аз ще стана да търся.

Бракоразводен процес

Съдията към съпруга:

— Оплаквате се, че не можете да издържате рода на жена си?

— Да.

— А колко са членовете на нейния род?

— Тринадесет деца.

— Кой им е бащата?

— Аз.

Сделка

— Дълги години сте живели с две жени и нито една от тях не е подозирала за съществуването на другата. Как сте успели да ги заблуждавате така умело и толкова дълго време?

— Ако ви кажа, ще ме освободите ли от отговорност?

* * *

— Аз съм невинен, аз съм съвсем невинен…

— Всички така казват — отговаря съдията.

— Ето, виждате ли! Значи това е вярно!

Съвет

Адвокатът съветва клиента си:

— Най-доброто, което можеш да сториш, е да се върнеш при жена си.

— Интересно. А кое е най-лошото според вас?

Сигурен източник

— Вие познавахте господин Дюрен, нали?

— Никога не съм го виждал.

— Тъй точно сте го описали, а не сте го виждали. Как е възможно?

— Ожених се за вдовицата му.

* * *

— Бях принудена да му трия гърба всяка сряда.

— И това ли е причината за влошаване на отношенията ви?

— Не. Последната сряда гърбът му беше чист.

* * *

— Обвиняеми, имате ли да изтъкнете някои смекчаващи вината обстоятелства?

— Вече десет пъти съм осъждан и виждате каква е ползата.

По работа

— Как се досетихте, че хората, които товарят камиона, са крадци? — обръща се съдията към свидетеля.

— Най-напред помислих, че са от „пренос-превоз“, но като видях как бързо работят, усъмних се.

Най-сигурно средство

Жена е обвинена, че се опитала да отрови съпруга си. Поради лекарска намеса животът му е спасен и той е в залата.

— Какво ще кажете по обвинението — пита съдията.

— Невинна съм! Искам аутопсия!

* * *

— Защо сте дали под съд господина, като сам признавате, че ви е казал „Ще те застраховам“?

— Агент е на застрахователното дружество за животни.

Късно

Двамата шофьори се събуждат в една стая в болницата.

— Извинете, ние с вас не сме ли се виждали вече? — пита единият.

— Съмнявам се. Ако се бяхме видели, сега нямаше да сме тук.

Разрешение

По бракоразводно дело възниква спор за трите деца. Никой от родителите не ще две. Накрая жената казва:

— Е, тогава да почакаме… докато станат четири.

Варианти

В Тексас при известен адвокат идва Боб Роланд.

— Искам да се разведа с жена си.

— Лесна работа, ще ви струва сто и петдесет долара.

— Да не сте полудели! Та аз имам човек, който ще я застреля за петдесет долара!

Етикети

Съдът осъжда гражданин за това, че е нарекъл тъща си „камила“.

— Извинете, а наказуемо ли е обратното: ако човек се обърне с „госпожо“ към камила?

— Не.

— Отлично.

Обръщайки се към тъщата си, санкционираният се покланя:

— Довиждане, госпожо!

Жертва

Разговарят двама затворници:

— Ти за какво си тук?

— Жертва на конкуренцията.

— Как така?

— Правех същите банкноти, които прави и държавата.

* * *

Гражданин влиза в милицията:

— Изчезна жена ми! Ето снимката й. Моля потърсете я!

Друг гражданин поглежда снимката и казва:

— Заслужава ли си?

Интервю

Журналист посещава затвора.

— Алкохолът ли ви доведе тук?

— Мислите, че в затвора може да се намери нещо за пиене?

Между хулигани

— Свободен ли си днес?

— Да, за втори път вече.

* * *

Осъденият на смърт седи, вече привързан на електрическия стол. Директорът на затвора го пита за последното му желание.

— Бих искал да ми държите ръката за кураж.

Тактика

— Признавате ли се за виновен?

— Още не съм чул показанията на свидетелите.

Шотландец-крадец

Мак Ревет решил да извърши голяма кражба. Една нощ разбил с чук витрината и обрал всички бижута, без никой да го забележи. Все пак на другия ден го арестували, тъй като се върнал да вземе забравения чук.

Съответно

— Трябва да сте наясно, че последния път се отървахте на косъм — казва защитникът на своя клиент. — Сега положението ви е значително по-тежко.

— Но, надявам се, че междувременно и вие сте повишили квалификацията си.

Съгласно указанията

— Защо преди да разбиете касетката сте убили глухата стара жена, която е спяла в съседната стая?

— На касетката пишеше: „Да се отвори само след моята смърт“.

* * *

— Вие видяхте ли, че подсъдимият бие тъща си?

— Разбира се.

— А защо не се притекохте на помощ?

— Мислех да се притека, но прецених, че той ще се справи сам.

Размислил

Съпругът телефонира в милицията:

— Изчезна жена ми. Моля организирайте търсенето й!

На другия ден отново телефонира в милицията:

— Преустановете търсенето.

— Защо, намерихте ли я?

— Не, размислих.

Подведен

— Признавате ли, че бидейки в пияно състояние, сте се опитали да проникнете в театъра?

— Да. В трезво състояние за нищо на света не бих отишъл там.

В затвора

— Женен ли сте?

— Не, предпочитам свободата.

Свидетел

— Твърдите, че познавате целия живот на обвиняемия и можете да гарантирате за него като за себе си. Кажете сега, смятате ли, че той е способен да открадне пари?

— А колко са били парите?

* * *

Пострадалият иска 10 000 злоти обезщетение поради това, че шофьор е осакатил крака му.

— Но, моля ви се — вика ответникът, — аз да не съм милионер.

— А аз да не съм стоножка! — отговаря пострадалият.

* * *

Стар адвокат към младия си колега:

— Колкото по-дълго пледирате, толкова по-дълго време клиентът ви ще бъде на свобода.

* * *

— Всичко е наред — казва адвокатът, — дайте ми пълномощно, непременно ще спечелим делото.

— Сигурно ли е?

— Абсолютно!

— Уви, тогава ще трябва да се откажа. Това, което ви казах, е положението на противната страна.

Предпазна мярка

— Полицай, преди малко ме обраха на брега на реката. Крадецът ми взе дрехите и избяга.

— А защо не извикахте?

— Страхувах се да си отворя устата: имам четири златни коронки.

Вместо хонорар

Младеж е обвинен в кражба. Адвокатът пита:

— Имаш ли пари за защита?

— Нито петак, но имам един Форд.

— Добре — отговаря адвокатът. — Ще се задоволя и с него. А сега да пристъпим към работа. Кажи какво си откраднал?

— Как какво? Форда!

* * *

— Защо се развеждате с жена си?

— Една ясновидка и предсказала, че скоро ще остане вдовица.

В повече

— Но когато сте се женили, вие сте казвали, че жена ви е умна?

— Да.

— Тогава защо се развеждате?

— Защото е прекалено умна.

„НЕ“ на рогоносеца

Филмова звезда доверява на приятелката си:

— Развеждам се.

— Защо?

— Не искам да бъда жена на рогоносец.

Никой и нищо

— Обвиняеми, вие бяхте длъжен да занесете портмонето в полицията!

— Но тогава там нямаше никой.

— А на другия ден?

— Нямаше нищо в портмонето.

Кредитор

— Мисля, че някъде съм ви виждал — обръща се младият съдия към стария мошеник.

— Може би! Толкова хора ми дължат пари, че не мога да запомня лицата им.

За съвет

— Ще отида в затвора да видя оня тип, дето ми открадна колата.

— За какво ти е притрябвал?

— Да го питам как е успял да запали мотора.

* * *

В килията влиза надзирателят:

— Дойде жена ви на свиждане.

— Но такова нещо не се предвиждаше в присъдата!

* * *

Затворник пита надзирателя:

— Защо в този затвор на прозорците има двойни решетки?

— За по-сигурно.

— Та кой ще влезе да краде в един затвор?!

* * *

В милицията телефонира гражданин:

— Изчезна жена ми.

— Кога?

— Преди три месеца.

— А защо чак сега съобщавате?

— Опасявах се, че може да се намери.

Или косата, или колата

Разярен млад мъж влиза в полицейския участък и се провиква:

— Това е вече третата кола, която ми открадват, докато се подстригвам! До гуша ми дойде. Какво да правя?

— Пуснете си дълга коса.

Текстовете

Алфред Хичкок присъствувал един ден на съдебен процес. След като се върнал, разказал впечатленията си:

— Сцената беше добра, осветлението превъзходно, костюмите — отговарящи на действието, но текстовете… Боже мой, текстовете бяха направо идиотски!

Завещание

— Защо приписвате в завещанието си всичко на вашата съпруга при условие да се омъжи повторно?

— Искам да има на този свят поне един, който да ме съжалява искрено.

* * *

— Моля да бъда съден при закрити врата.

— Защо?

— Хремав съм.

Ненаказуемо

— Ако те нарека говедо — подзема съседът, — какво би направил?

— Ще те дам под съд и ще искам обезщетение.

— Но ако само си го помисля?

— Не ме засяга. Всеки може да мисли за другиго каквото си иска.

— Тогава знаеш какво си мисля сега за тебе…

Под леглото

— Значи у вас влязоха крадци?

— Да.

— И жена ви намери един мъж под леглото?

— Да.

— Някой от крадците ли беше?

— Не… аз бях.

Отдавна

— Осъждан ли сте преди?

— Да. Но това беше много отдавна — преди двадесет години.

— И какво сте правили оттогава?

— Бях в затвора.

По следата

Съдията към свидетеля:

— Значи вие видяхте обвиняемия в деня на престъплението?

— Да.

— Какво впечатление ви направи?

— Той стоеше на прозореца с пяна около устата…

— Хм, интересно. И после?

— Започна да се бръсне.

За младото

По някакво дело противници се оказали един възрастен и един начинаещ адвокат. Спечелил делото възрастният. Когато клиентът му наброил хиляда лева хонорар, той му върнал петстотин и му казал:

— Тези дай на младото, то много ни помогна.

Все нещо липсва

— Вие сте толкова щастлив човек — имате всичко: апартамент, вила, кола, пари в банката…

— Да, но ми липсва алиби.

Работодател

— От казаното излиза, че досега не сте работили нищо?

— Вярно е, но съм създавал работа на други.

— На кого?

— На полицията.

Каквото повикало

Лежали в затвора двама крадци: единият за кражба на крава, а другият — на часовник.

Този, който откраднал кравата, подиграл крадеца на часовника:

— Колко е часът?

— Тъкмо е време да издоиш кравата.

Потретил

— Обвиняеми, защо сте влезли три пъти чрез взлом в един магазин?

— Първият път откраднах за жена ми една рокля. Втория и третия път ходих да я сменявам.

Хоби

Разглежда се бракоразводно дело.

— Той не е никакъв мъж и баща. Единственото нещо, което го интересува, е шахът. Той даже не помни кога сме се оженили!

— Не е вярно! — възразява мъжът. — Много добре помня. Това стана два дни след като Ботвиник стана световен шампион.

Като на колега

Заподозреният в изнасилване не признава. Следователят, с цел да му покаже безнадеждността на отричането, казва:

— Напразно го усуквате. Аз имам по-голям опит от вас в тези работи…

— Е, тогава като на колега бих могъл да ви се доверя — започва признанието си заподозреният.

Пито — платено

Бай Георги обидил свой съгражданин, като го нарекъл „магаре“. Съдията го осъдил на пет лева глоба. Обвиняемият наброил четири петолевки и добавил:

— Господин съдия, магаре беше, магаре е и магаре ще си остане!

Щастието

— От данните по делото се вижда, че вие освен пари сте откраднали и ценни вещи. Какво ще кажете?

— Щастието не е само в парите.

Измамената

— Признавате ли, че сте прекарали нощта в хотел е заедно с господина?

— Да, но той си послужи с измама!

— Каква измама?

— Каза пред портиера на хотела, че аз съм негова жена.

Съжаление

Съдията се обръща към подсъдимия, който е откраднал чифт обувки:

— Заради тази постъпка вие ще загубите за известно време свободата си, а като излезете от затвора, ще се срамувате да гледате хората в очите. Огорчихте и семейството си, и то за какво — за чифт обуща…

— И при това тесни…

Спор за вината

— Моля да бъдем разведени по вина на мъжа ми, защото той без мое съгласие продаде кухненската печка и изпи парите!

— Настоявам разводът да бъде даден по нейна вина — възразява съпругът, — защото тя забеляза липсата на печката едва след четиринадесет дни.

Тежки времена

При разпит в лондонската полиция един джебчия заявява:

— Тежки времена настанаха — хората нямат пари, а това най-добре се вижда от факта, че по цели дни ходя по улиците с ръце в собствените си джобове.

Нарушител по принуда

Полицаят:

— Как си позволихте да карате с 50 мили в час!

Мотористът:

— Спирачките ми не работят и затова бързах да се прибера, докато не съм катастрофирал.

* * *

— Развеждам се с теб и се женя за сестра ти.

— Но защо за нея?

— Не мога да преживея появата на още една тъща.

* * *

Обвиняемият твърди, че е хвърлил върху главата на пострадалия домати.

— А цицините от какво са? — пита съдията.

— От доматите, но те бяха в… консервни кутии — отговаря обвиняемият.

Кой е глупак

Един нюйоркски адвокат получил писмо от свой клиент със следното съдържание:

„Уважаеми сър! Много съжалявам, че сте се почувствували обиден от предишното ми писмо. Съвсем не исках да намекна, че сте глупак. Обратното! Аз съм глупак, че поверих защитата на моите интереси на вас. С уважение: Сеймур К.“

Крадци

В Чикаго трима гангстери току-що са обрали банка и тичат навън, където техен съучастник трябва да чака със запалена кола. Щом ги вижда, съучастникът им започва да вика:

— Бързо, бързо изчезвайте!

— Но къде е колата?

— Откраднаха я.

Късно

Дювил завежда дело срещу Дюпон за обида, понеже го нарекъл „хипопотам“.

— Кога ви обиди? — пита съдията.

— Преди четири години.

— А защо чак сега се оплаквате?

— Едва вчера видях в зоологическата градина що е хипопотам.

Малшанс

Бандити обират във влака бащата и дъщерята. Когато двамата остават сами в купето, дъщерята бавно извадила от устата си огърлицата, брошката и пръстена.

— Когато видях бандитите — пояснила тя, — веднага ги сложих в устата си.

— Жалко, че я нямаше майка ти — въздъхнал бащата, — можеше да спасим куфара.

На едно мнение

Съдията:

— Какъв е поводът, за да се сбиете?

— Оказахме се на едно мнение — отговарят съдещите се.

— Как така?

— Аз твърдях, че съпругата ми като жена е разкошна, а той потвърди същото.

Познал

— Защо човекът на отсрещната маса прави толкова отчаяни гримаси?

— Откраднали са му портмонето.

— Ти откъде знаеш?

— В джоба ми е.

Нормата

— Обвинен сте, че с автомобила си сте блъснали не един, а двама пешеходци!

— Всъщност един ли имах право да блъсна?

Доверил се

— Защо сте нарекли тъжителя „говедо“?

— Така ми се видя тогава…

— Е, а сега какво ще кажете?

— Ами погледнете го вие — разчитам на вашата компетентност.

Отчасти

Разпит на шофьор в полицията. Следователят:

— След катастрофата прибрахте ли колата в гаража?

— Отчасти…

При адвоката

— Моля посъветвайте ме как да задържа съпруга си!

— Опитайте да споделите неговите интереси. Какво го интересува?

— Високите блондинки.

Личи си

— И накрая, кое е най-характерното за римското право? — пита професорът.

— Било е много усложнено. Не всеки е могъл да го разбере — отговаря студентът.

— Така е, личи си от отговорите ви.

* * *

Съдията се обръща към подсъдимия:

— Вие нямате право да биете жена си!

— А кой има право?

Не е неговият

— Здравей, Джим!

— Здравен, Ник!

— Аз и Ед намерихме в гората един труп и помислихме да не е твоят.

— Как изглеждаше?

— Твоят ръст.

— Вълнен пуловер?

— Да.

— Червен?

— Не, син.

— Не е моят.

Лош край

— Знаеш ли, че Антоан, който се беше развел с жена си, се е върнал при нея и е искал пак да се оженят.

— Ето още един развод, който завършва зле.

Желание

— Какво е последното ви желание?

— Да не е последно.

Още веднаж за възрастта

— На колко сте години?

— Неотдавна наближих тридесетте — отговаря свидетелката.

— И какво ви задържа насред път?

Част II
Шеги, казани не на шега

Из съдебните книжа

Имат думата жреците на Темида

Граждани съдии, нека си представим събитието. Убитият спи спокойно в леглото си, влиза подсъдимият и го удря с ютията по главата, вследствие на което убитият след два часа умира.

* * *

Ние не приемаме твърдението, че пострадалият кон сам е излязъл на пътя, защото това противоречи на разума.

* * *

Когато един водач види човек или друг предмет на пътя, той е длъжен да следи непрекъснато тяхното поведение, за да се избегне евентуално автопроизшествие.

* * *

Няма спор, че моят доверител, ищецът по делото, е вече пенсионер, но той е единствено дете на починалия при катастрофата, която го направи сирак за цял живот, и то във възраст, когато има най-голяма нужда от бащина опора.

* * *

Другари съдии, обвинителната реч на прокурора беше издържана във всяко отношение, но за съжаление — без аргументи.

* * *

Потърпевшият полага неимоверни усилия да докаже пред съда, че е пострадал бог знае колко, докато в действителност са му счупени само два крака.

Моят доверител се е явил пред съд без защитник и се е престарал, като е признал повече, отколкото е било необходимо. Затова моля да се счита недействително неговото признание.

* * *

Уважаеми съдии, един изваден далак, едно безсъзнание и триста грама коняк са ни събрали в тази зала, за да изясним причините на фактическата обстановка.

* * *

Въпреки усилията на противната страна да замъгли фактите, за всеки непредубеден човек е ясно като бял ден кой е виновен за престъплението, извършено в оная тъмна, непрогледна нощ.

* * *

Обвиняемият е любител шофьор от 1964 г. и като такъв управлява леката кола на тъща си, марка „Шкода“, с която живее в едно жилище.

* * *

Ние сме напълно съгласни да наложите на подсъдимия такова наказание, че той да си остане при семейството, без да му се отрази на работата, на общественото положение и на материалното му състояние.

* * *

Тогава подсъдимият, подбуден и увлечен от алкохолните пари, грабва една бутилка и я запраща срещу седящите на съседната маса, които обаче, за негова изненада, се оказали едно лице.

* * *

Безспорно е, че починалият е бил жив човек преди катастрофата, но както е установено от данните по делото, той е имал твърде много болести, които имат значение като смекчаващи вината на шофьора обстоятелства, защото не е все едно да бъде убит един здрав или един болен човек.

На пострадалия завинаги е отнет един крак. С оглед на възрастта му той едва ли ще се възстанови до края на живота си като пълноценен човек.

* * *

Установи се по категоричен начин от разпитаните свидетели, че подсъдимият употребява алкохол от различен асортимент, с което вреди на себе си и на околната среда.

* * *

Подсъдимият заварил пострадалата легнала в канавката на пътя по гръб, недаваща признаци на живот, а само дишаща тежко и охкаща.

* * *

Поради голямото количество алкохол, което водачът на лекия автомобил е погълнал, той не е могъл да вземе един малък завой.

* * *

Свидетелят разпознал трупа само по видими белези, без обаче да разбере от какъв пол е, защото пострадалата била със затворени очи и било на разсъмване.

* * *

Аз съм твърдо убеден, че каквато и сума да присъдите на родителите на починалия, той няма да се върне отново при тях.

* * *

И подсъдимият не е много добре. Той има един единствен баща, който при това е болен.

При определяне наказанието на подсъдимия моля ви, другари съдии, да имате пред вид, че пред вас е не един обикновен човек, а ловец, който има малко по-различни представи за околната среда.

* * *

При катастрофа човекът, вероятно като по-крехко същество от автомобила, трамвая или валяка, пострадва повече.

* * *

Едно дете на пътя винаги представлява смъртна опасност за всяко моторно превозно средство.

* * *

Неправилното отношение на подсъдимия към закона не е пречка законът да има правилно отношение към него и да му се наложи условна присъда.

* * *

Подсъдимият, като водач на моторно превозно средство, не е могъл да разбере какво мисли магарето-нарушител и какви действия ще предприеме на пътното платно.

* * *

Вследствие на обезобразяване при автопроизшествието пострадалият ще живее през целия си живот с чувството за липса на себестойност.

* * *

Аз съм отбелязал в рапорта си, че когато заловихме подсъдимия и го попитах какво е извършил, той нищо не отговори, но от лицето му течаха едри капки пот, което е признак, че не му е чиста работата.

* * *

Автомобилът е преминал пред лицевата част на свидетеля Янков и затова същият е могъл да го види и без фарове.

* * *

Пострадалата пътничка в автобуса, макар и с командировъчно, е пътувала не съвсем служебно — интимничела с водача, като му подавала шише ракия.

Имат думата съдещите се

* * *

Признавам се за виновен и искам да бъда наказан, за да ми дойде акълът в главата, а ако не ме пратите в затвора, ще се оженя.

* * *

Тя, съпругата ми, започна да краде пари от джобовете ми — и то обществени пари.

* * *

Вярно е, че съм я обиждал и бил много пъти, но след като й се извиних, не разбирам защо толкова настоява за развод.

* * *

Задължавам се по тази спогодба да не разпространявам за тъжителя клеветнически обстоятелства, били те верни или неверни.

* * *

Моля призовката да ми се изпрати по-бързо, тъй като в момента местя местожителството си на друго място.

* * *

Касае се до нередности, които прокурорът, вместо да види и отстрани, здраво държи в ръцете си и с тях жестикулира пред съда, за да бъде по-убедителен и да украси патардията си.

* * *

Не съм видял, но от само себе си се разбира, че жена ми, щом започне да говори против чуждите мъже, има връзки с чужд мъж.

* * *

Между мен и закона се яви противоречие и вместо да проверят кой от нас е прав, направо ме привлякоха към съдебна отговорност.

* * *

Ответникът, след като се сприятелихме, започна да ме води на разходка, на кино, на театър и от това се роди момченце, което нарекохме Веселин.

* * *

Може да ви се вижда чудно, но не мога повече да понасям жена си. Аз цял живот я обиждам, а тя ми се усмихва и вика „мерси“. Разби ми нервната система с това нейно „мерси“.

* * *

Другарю прокурор, виждайки, че тези хора са непоправими, аз смятам, че вие ще обърнете сериозно внимание и ако не се заемете, знайте, че животът ми се касае на две.

* * *

Ответникът обижда детето ми, като именува на негово име прасето си, което е в единадесети клас и разбира от обиди.

* * *

Това, което изтъкна съпругата ми пред съда, е 80 до 85% лъжа. Пия чат-пат бира. Сутрин обаче, когато ставам от сън, не съм пиян, а не както тя казва, че съм бил вечно пиян. Виж, за ракия не мога да кажа колко изпивам, защото не ми прави удоволствие да броя чашите.

* * *

Законната ми жена си има съпруг и си живее с него, както тя казва, щастливо, поради което аз нямам нищо против.

* * *

Мислех, че автопроизшествието съм направил на връщане от града, защото след удара в дървото автомобилът ми бе обърнат, но други ми казаха, бе било на отиване към града. Може да е.

* * *

Аз съм осъден без каквито и да било доказателства, а по интуиция и миражни предположения на заинтересовани свидетели.

* * *

Писах три молби да ми се отмени задължението за издръжка на децата, тъй като в затвора нямам доходи. Смятам, че моята хубостница има достатъчно доходи за издръжка на себе си и на двете ни деца. С тези доходи, които тя получава, когато бяхме заедно се препитавахме цялото семейство и оставаше и за пиене. Защо трябва сега да ме тормози и тук, в затвора. Не й ли стигат цели тринадесет години семеен живот!

* * *

Другарю прокурор, моля да бъдат взети спешни мерки против моя враг № 1 — Гаврил Пеев, за да не стане нужда да се разтакаваме до по-голяма дистанция от вас.

* * *

Любезният ми съпруг ме би и ме изхвърли навън посред нощ, като ме остави без последствие.

* * *

Аз, не да се хваля, но съм си такъв по инстинкт, че не мога да кажа на човек лоша дума.

* * *

И обърнете внимание на този факт: на моите забележки той цинично отговаряше с мълчание.

* * *

По съществото на делото не мога да се изкажа, другари съдии, защото не съм в такова юридическо естество.

* * *

Заявявам съвсем отговорно, че никой не е премествал местонахождението на мотора след катастрофата.

* * *

Признавам си — не съм някой красавец, но не знам защо жените ми се лепят и те ми провалиха хубавото семейство.

* * *

Производството на балони е моя специалност. Всичко в цеха аз оправях. Използувах връзките си, а където и те се оказваха безсилни, пробивах с троянска ракия.

* * *

Поначало аз не бях фаталист, но щом си пийна и ето ти, че направя някоя глупост.

* * *

Аз хванах писмото на жена ми до любовника й и там пишеше: „Душко моя, любовта ми към теб е голяма, но възможностите ми са малки, защото мъжът ми не е толкова загубен, колкото жена ти…“

* * *

Моята последна дума е, че нямам никакво желание да ходя в затвора. По-добре ще се превъзпитам сред колектива.

* * *

Не признавам да съм опасал три декара розови насаждения на ТКЗС, защото такива престъпни деяния не са в характера ми.

* * *

Аз като водач много се изплаших от автопроизшествието и затова отидох направо в пивницата и пих ракия, след което стигнах до заключението, че е време да се представя на органите на Народната милиция.

* * *

Бяха ме забъркали в една каша и реших да се помоля на прокурора, но понеже не е прилично да отида при него с празни ръце, аз със своята проста глава заклах едно агне и му го занесох, пък той с целия си акъл взе, че ме даде под съд за подкуп.

* * *

Тогава подсъдимият грабна кофата, пълна с малтер и с всички сили я стовари върху главата ми, но аз не успях да падна.

* * *

Граждани съдии, вярно е, че това ми е второ убийство, но ако и този път проявите милост и не ме осъдите на смърт, следващия път ще си помисля малко, преди да убия човек.

* * *

Когато слязох от трамвая, видях труп на човек, който лежеше върху релсите и по всичко личеше, че беше жив.

* * *

От десет години съпругът й не пие капка вино. Е, ракия попийва. Като пие, не бие жена си, а започва да спори по производствени въпроси и ако вземе много да му възразява, едва тогава може да посегне, а иначе си е нормален човек.

* * *

Аз бях много заблуден по нея, обичах я много, акълът ми не беше на мястото си, не виждах къде стъпвам.

* * *

Макар че съм опитен шофьор, не можах да забележа пешеходеца, който пресичаше, защото кръстовището е много широко и се получава една трудно забележима видимост.

* * *

Моят мъж работеше нощна смяна и неговият приятел Георги започна да идва вечер при мене на приказки. И така от дума на дума — аз забременях.

* * *

Съдът прие, че съм употребил алкохол без каквито и да било доказателства, а само въз основа на моите признания и на двама свидетели.

* * *

Внимателно наблюдавах пътя пред автомобила, но изведнаж, светкавично, като гъба се появи пред мен пострадалият пешеходец и стана белята.

* * *

Медицината казва, че пострадалият след удара е получил размекване на мозъчното вещество. Аз не мога да си обясня как е възможно един човек с размекнат мозък да ме гони с лопатата чак до злокобния ракиджийски казан — на разстояние повече от сто метра, мерени на крачки.

* * *

И изведнаж фаровете ми осветиха едни сенки, които се движеха като пешеходци напреко на пътя.

* * *

Подсъдимият след това ме заведе на едно още потайно място — зад курника, където ми нанесе много тежка публична обида.

* * *

Бях пил, но не бях пиян. Пиян човек не може да кара колело, а аз карах, но паднах.

* * *

И онова, което най-много ми тежи, е, че мен насила ме вкараха в затвора.

* * *

На мене този брак ми е четвърти или пети — не помня точно. Случи се, че я видях с едно бебе, искаше да се хвърли под трамвая. Спасих я, па взех, че се ожених за нея и ето докъде стигнахме. Друг път не спасявам!

* * *

Подсъдимите, окуражени от оправдателната присъда, се заканват, че ще ме убият отново и затова животът ми е под високо напрежение.

* * *

Жена ми избяга от мен направо от осмомартенското тържество. Не зная какво мислят за социалистическото семейство онези, които измислиха този празник.

* * *

За смъртта на дядо ми ми присъдиха 1000 лв. Вече цял месец мисля и не мога да реша толкова ли струваше този човек, макар и стар.

* * *

За мен съпругът ми е безупречен алкохолик и затова бракът ни получи едно непоправимо разстройство.

* * *

Противната страна спечели делото, но аз едно знам: всеки, който и да е той, друг му пише некролога.

* * *

Не държа толкова на това, че водачът ме прегази и ми счупи крака. Мен най-много ме боли, че той сгази Правилника за движение по пътищата.

* * *

Другари съдии, не бия жена си редовно. През тази година съм я бил три-четири пъти. Не пия много, само като получа заплатата и друг път, ако се намери някой да почерпи. Осъждан съм само три, четири или пет пъти. Не виждам причини да се развеждаме с моята жена. Държа здраво за запазване на брака.

* * *

Съпругата на пострадалия при катастрофата се държа малко некоректно с мен. Нанесе ми няколко плесника и ме нарече две, три или повече пъти „идиот“.

* * *

След катастрофата не спряхме, защото бързахме до сервиза да потърсим помощ за колата.

* * *

Вярно е, в характеристиката ми пише, че съм разведена и че пуша, но смятам, че това не е законна пречка да ми се сложи условно.

* * *

Още от началото разбрах, че за мен живот няма — чака ме затвор и затова сам си тръгнах към затвора, като направих пълни признания.

* * *

Искам развод, защото мъжът ми не е нормален човек. Като ходим на разходка, ме обвинява, че все гледам мъжете в очите. Ако пък гледам надолу, ми вика: „Много си срамежлива ма!“

* * *

Спомням си само, че когато се приближавах към кръстовището, светофарът даваше зелена светлина, но изведнъж пред очите ми светна червено, но дали от светофара, или от удара — не мога да кажа с положителност.

* * *

По правилник излиза, че съм виновен, но по шофьорски — не съм виновен, защото никой не спазва този чл. 71.

* * *

Моля съдът да ми наложи условно осъждане, тъй като аз се откроявам сред колектива като тих и особено като скромен другар.

* * *

С горепосочените съседи отначало бяхме в добри отношения. Влошаването настъпи поради строителство. Въпросът със строителството се разреши, но въпросът с живота остана неразрешен.

* * *

Съквартирантът ми казва: „Ще ти стана свидетел в натура“, но противната страна го обиграва в лъжесвидетелствуване по пет-шест пъти на ден и затова с него стигнахме до задънено положение.

* * *

Та искам да подчертая: най-комичното в нашата трагедия е това, че от снощи кухненският ми нож липсва и не се знае авторството на онова, което може да стане.

* * *

Задължавам се да споделям всички преживявания, които имам и които се случат в моя живот в отсъствие на мъжа ми. Ще бъда недостъпна жена за тия, които са нахални пред мен и ще уведомявам мъжа си за тяхното отношение.

За моя най-голяма изненада видях, че на около четиристотин метра зад мен се чу силен трясък и така стана катастрофата.

* * *

В онази тъмнина само ако човек се хване за тръбата, ще види, че я няма на мястото й.

Имат думата свидетелите, вещите лица и др.

* * *

Като малък Петров е хапан от бясно куче, поради което проболедува и до днес не е в пълния си смисъл.

* * *

А ние знаем от историята, която ни учи (имам пред вид Галилей), че обществото е събирало съчки, клечки и дърва да прави клади, за да изгори този, който казва на света истината, че земята се върти, за което бе съден и изгорен на клада с помощта на неговите съдници, каквито има и по наше време, които с помощта на обществото допускат това, което е станало през вековете, след гибелта на човека му слагат златен паметник.

* * *

Подсъдимият е добър гражданин. Прояви от неморален или какъвто и друг характер няма.

* * *

С настоящето писмо съобщаваме на съда, че подсъдимата е изключена от организацията поради анемичност.

* * *

Мнението на другарския съд е, че отношенията между страните не могат да се уредят по мирен начин и затова делото следва да се изпрати на районния съд.

* * *

Тази другарка с нищо не се занимава, безделничи, морално паднала е и по наше скромно мнение е от първа класа.

* * *

По мнението на съседите Фатме заминава бременна при втория си мъж, но не зная защо се смята, че роденото от нея дете е от двамата.

* * *

Другарят Петров винаги се справя с работата си, като редовно присъствува на събрания и сбирки по случаи именни дни и други мероприятия.

* * *

Моите злобни противници навсякъде са пуснали пипалата си като автоподи и оплитат в мрежите си вежи и невежи. По скрити пътища са се превърнали в сборища и котили от стари и нови издънки и са свикнали да вземат жертви като цербер и минотавър. Но не всеки пасе трева, както съм и аз, а мъдростта ни учи, че когато истината говори, и боговете си правят оглушки.

* * *

Пешеходецът беше ударен в корема. На мястото на удара не говореше, а само издаваше някакви звуци.

* * *

За трети път ме блъска автомобил и не мога да разбера кьорави ли са тези шофьори или какво.

* * *

Нараняването е станало с твърд тъп предмет — вероятно локомотив.

* * *

Петър не обича да бъде зависим и под контрол. По тази причина избягва да работи на държавна работа. Свободен и независим, той често събира приятели около себе си на чашка.

* * *

Към 13 часа на граничния пункт пристигна въпросната Олбрихт, родена в 1950 година на автостоп.

* * *

Иванов работи при нас като гробар. С работата си се справя много добре в количествено и качествено отношение.

* * *

Моралният облик на подсъдимия е напълно пропаднал.

* * *

И човекът, макар и да не е животно, си има животински инстинкти — гледа повече да лапне от общественото.

* * *

Той е уважаван от обществото и семейството си и има разбирания в семейния си живот.

* * *

Такава страшна катастрофа не бях виждал. По шосето се бяха пръснали стъкла, парчета лайстни, гайки, даже имаше и една здрава крушка от мигач. Не обърнах внимание обаче колко бяха убитите и ранените.

* * *

Ответникът физически е слаб човечец, но яката пие.

* * *

Родителите ми си живееха добре, но понякога имаше бой. Баща ми биеше майка ми по семейни причини. Като се напие, първата му жертва съм аз, а тя — по реда си. Пък тя казваше: „Нека ме бие, но да не ходи с чужди жени.“

* * *

Любовникът й я беше захапал за бузата и тя я налагаше с вино, а мъжът й не даваше да хаби виното и затова сега се развеждат.

* * *

Като се разбра, че Малинка ходи с Иван шофьора, извикахме я в профкомитета и й казахме, че не са хубави тези работи, а тя се озъби: „Ама не са хубави, а! Вие опитвали ли сте ги? Много са си хубави!“

* * *

Като имам предвид здравината на кабината, удареното дърво и въпреки това пак да има остатъчна скорост, за да се блъсне във второ дърво, значи скоростта на автомобила е била между 96 и 97 километра в час.

* * *

Законът според мен е такова разтегливо нещо, че може да служи за въже на различни законоиграчи.

* * *

Подсъдимият ми е съпруг. С него си живеехме много добре — пиехме си заедно пиенето, като не включвам тук някои от побоищата.

Според мене или е имал отвличане на вниманието, или поради употреба на алкохол автомобилът не е могъл да вземе завоя.

* * *

Тя избяга от мъжа си, защото бил прост — с основно образование, макар че той е кротък човечец, и взе, та се залюби с един, а той я бие всяка вечер. Питам я какви права има този да я бие, а тя ми отговаря с гордост: „Бие ме, ама висшист ме бие!“

* * *

Напоследък снаха ми започна да скита по цели нощи и като я съветвам да си пази авторитета, тя вика: „Какво е авторитетът пред живота ма, дърто!“

* * *

Прокурорът не даде на моя син да се изкаже, също — и на намиращите се в залата комарджии, които бяха негови защитници.

* * *

Сградата отдясно даваше пълна възможност за ограничена видимост.

* * *

Не съм получил призовката, защото призовкарят сигурно не знае новия ми адрес, а той е: временно живеещ в село Душинци при една вдовица законно.

* * *

По принцип аз не понасям добре пиенето на спиртни напитки, но въпреки това пия… просто за удоволствие.

* * *

Когато правехме изкуствено дишане на Милан, той на няколко пъти поемаше въздух, но не даваше никакви признаци на живот.

* * *

През цялото време, докато ние интимничехме, Георги беше невинно присъствуващ, но когато отидох в другата стая да направя кафе и се върнах, го заварих да я прегръща в леглото, така че неговата невинност ми се видя малко съмнителна.

* * *

Познавам страните по делото. И двамата са много добри, но той не полага абсолютно никакви грижи за семейството си. Никога не са излизали заедно. Виждал съм го и пиян. Не дава нищо за децата, а миналата година изгони всички от къщи. Ходи с една. Иначе е с положителни качества.

* * *

Видях, че жена ми е цялата в кръв, отворих вратата и най-напред извадих балдъзата, после жената и най-после — тъщата.

* * *

Мъжът й е много кротък, но тя го направи съвсем.

* * *

Аз наблюдавах цялата работа от прозореца. Другарката, макар че сега се усмихва така подкупващо, беше толкова пияна, че не можеше да се регулира.

* * *

Другарю адвокат, съгласно вашето искане, изпратих парите за хонорара ви по делото. С поздрав — ваш потърпевш.

* * *

Като погледнах напред, видях на около 30 метра на външната релса има една чупка, която беше даже незабележима с просто око.

* * *

След катастрофата видях, че наблизо имаше една червена жигула, която обаче се направи, че не е видяла какво стана и не пожела да помогне, а направо най-подло избяга в неизвестна посока.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.